Účastník ZPC	
Meno, priezvisko, titul:	Mgr. Marek Bubeník	
Úsek:	Oddelenie humanitných predmetov 	
	
Zahraničná pracovná cesta	
Miesto konania – štát, mesto:	Holandsko, Utrecht	
Organizátor:	Rada Európy, Euroclio	
Termín:	28.- 29.06.2017	
Účel:	Účasť na 3.regionálnom seminári Rady Európy	
Rokovací jazyk:	anglický, francúzsky	
	
Rámcový program
27 Jún 2017    Príchod účastníkov seminára
28 Jún 2017 
9.00 – 9.30    Registrácia účastníkov 
9.30 – 11.00  plenárne zasadnutie, Utrecht University, 
                      Oficiálne otvorenie, príhovor Alida Oppers, Ministerstvo školstva, Holandsko; Prof. Dr.   Werner Raub, Utrecht University; Jonathan Even-Zohar, EUROCLIO; Tatiana Minkina-Milko, Rada Európy
11.30 – 13.00  zasadnutia pracovných skupín  (3 paralelné sekcie)
13.00 – 14.00  obed
14.30 – 16.00  zasadnutia pracovných skupín (3 paralelné sekcie)
16.00 – 16.30  prestávka 
16.30 – 18.00  spoločné zasadnutie všetkých pracovných skupín 
18.00 – 21.00  spoločenský večer
29 Jún 2017 
  9.00 – 10.30 zasadnutia pracovných skupín
10.30 – 11.00 prestávka
11.00 – 12.30 zasadnutia pracovných skupín 
12.30 – 13.30 obed
13.30 – 15.00 spoločné zasadnutie všetkých pracovných skupín – prezentácia výsledkov práce zo zasadnutí jednotlivých pracovných skupín
15.00 – 15.30 plenárne zasadnutie
17.00 – 22.00 spoločenský večer v Haagu – 25.výročie založenia asociácie EUROCLIO, recepcia 
30 Jún 2017    odchod účastníkov seminára	
	
Stručný priebeh	

Tretí regionálny seminár venujúci sa výučbe k rôznorodosti a demokracii – Výučba histórie v súčasnej Európe bol organizovaný Radou Európy ako súčasť medzivládneho projektu, pričom do samotnej realizácie bola začlenená Európska asociácia pre dejepisné vzdelávanie (EUROCLIO). Zasadnutia pracovných skupín sa uskutočnili v budove Utrechtskej univerzity. Ja som bol spolu s kolegyňou Mgr. Annou Krnáčovou, ktorá sa konferencie zúčastnila ako moja jazyková podpora pri preklade zo slovenčiny do angličtiny a naopak, zaradený do tretej pracovnej skupiny. Jej úlohou bolo hľadať východiská z citlivých problémov trápiacich dejepis, predovšetkým afektívneho zapojenia mladých ľudí do učenia sa a výučby dejepisu. Počas štyroch zasadnutí pracovných skupín, rozdelených do dvoch dní a predelených prestávkami na občerstvenie, sa diskutovalo o subtémach, zameraných na empatické porozumenie histórii; na jej korektný výklad; na opatrnosť pri oboznamovaní žiakov s informáciami, ktoré možno označiť za mýty; na eliminovanie zneužitia histórie pre potreby ideológie/propagandy; na rolu učiteľa a jeho zodpovednosť za výchovu a vzdelávanie k demokratickému prístupu a hodnotám; a na prístup k výučbe dejepisu v konfliktných a postkonfliktných situáciách. Diskutovalo sa v malých skupinkách, zložených zo zástupcov rozličných európskych krajín – Česká republika, Holandsko, Írsko...Výsledkom každého sedenia bol ucelený záver, poskytujúci komplexné informácie a odporúčania pre organizátorov. Išlo hlavne o námety na možné zmeny v kurikule (nové témy), o prehľad existujúcich študijných materiálov, o porovnanie prístupov k vyučovaniu dejepisu v jednotlivých krajinách, o príklady efektívnej praxe priamo v triedach a o možnosti hodnotiť postoje, viažuce sa na ľudské práva (ich dodržiavanie a rozširovanie). Usúdilo sa, že pokiaľ ide o ľudské práva, tak ich nemožno hodnotiť známkou, ale len slovne, alebo ešte lepšie nabádať k nim cez pozitívny príklad vyučujúceho. Rokovanie boli teda podnetné a priniesli viaceré zistenia. Na konci prvého dňa si EUROCILO pripravilo pre účastníkov aktivity, ktoré oboznámili všetkých účastníkov konferencie s tým, k akým záverom sa jednotlivé pracovné skupiny dopracovali a ako sa k zisteniam stavajú z hľadiska individuálnych postojov. Začiatok aj koniec konferencie bol sprevádzaný príhovormi hostí, ktoré mali značnú odbornú úroveň. Po oficiálnom ukončení konferencie sa jej účastníci presunuli do Haagu, kde sa konala recepcia pri príležitosti osláv 25. výročia založenia EUROCLIA. Túto príležitosť využili hostia na neformálne rozhovory a nadväzovanie nových kontaktov, rovnako ako tomu bolo deň predtým počas večere na univerzite. Môj celkový dojem zo služobnej cesty je pozitívny a verím, že jej výsledky budú mať praktický a efektívny dopad na výučbu dejepisu na Slovensku.  
        	
Odporúčania a závery	

Organizátori konferencie kladú veľký dôraz na to, aby sa zásady demokracie, tolerancie a humanity stali pevnou súčasťou vzdelávacích štandardov dejepisu vo všetkých krajinách Európy. Rada Európy chce vplývať na ministerstvá školstva členských krajín EÚ tak, aby ešte viac zdôraznili a do kurikula začlenili témy venujúce sa problematike radikalizmu, nesprávnej interpretácie histórie, občianskemu spolunažívaniu s národnostnými menšinami a migrantmi, empatickému porozumeniu a vysvetleniu histórie. Nevyhnutnou súčasťou toho musí byť rozvíjanie čitateľskej a informačnej gramotnosti ako predpokladu objektívnej práce s faktami, ktoré sú ako vieme neraz skresľované cez médiá, sociálne siete a pod.   

Rada Európy by privítala, ak by bol aj na Slovensku otvorený trh s učebnicami, aby si učitelia mohli slobodne zvoliť podľa racionálneho uváženia, ktorú učebnicu využijú, pričom by sa dával pozor, aby neprišlo k prekrúcaniu histórie a zároveň boli zohľadnené potreby konkrétnej triedy, konkrétnych žiakov.   

Odporúčam začať pevnejšiu spoluprácu s Európskou asociáciou pre historické vzdelávanie (EUROCLIO), ktorá už 25 rokov pôsobí po celej Európe a pomáha skvalitňovať a zjednocovať metodicko-didaktické prístupy k výučbe dejepisu. Zároveň poskytuje kvalitné materiály, využiteľné priamo na hodinách dejepisu. Je jasné, že národná história každého štátu je jedinečná a nesie svoje špecifiká, avšak to nie je dôvod dištancovať sa od potreby humánneho a tolerantného výkladu histórie v národnom i európskom (prípadne celosvetovom) kontexte. Ide presne o to, čo je mottom EÚ, teda hľadať jednotu v rozmanitosti. Práve tomu EUROCLIO v úzkej spolupráci s Radou Európy napomáhajú a ak chce Slovensko ísť cestou modernizácie výučby v zhode s ideami EÚ, tak jeho participovanie na aktivitách EUROCLIA pokladám za nevyhnutné. 

Do budúcna odporúčam, aby MPC kládlo dôraz na tvorbu takých vzdelávacích programov pre učiteľov, ktoré budú korešpondovať so závermi regionálnych seminárov venujúcich sa výučbe dejepisu. Metodická príprava učiteľa a rozvoj jeho kompetencii, napr. schopnosti zatraktívniť výučbu a dať jej logickú štruktúru je východiskom pre ďalší progres školstva na Slovensku. Dejepis takúto racionalizáciu veľmi potrebuje.
	
Očakávaný prínos	
Informácie nadobudnuté počas pracovnej cesty 

-	Prehľad a porovnanie rôznych prístupov k výučbe dejepisu v krajinách strednej a západnej Európy;
-	odporúčania pre zmeny kurikula v nadväznosti na potrebu posilnenia európskeho povedomia, multikulturality a snahy o eliminovanie neobjektívneho výkladu historických faktov; 
-	príklady dobrej edukačnej praxe z krajín EÚ, ktoré skvalitňujú výučbu dejepisu;
-	zdôraznenie potreby rozvíjania informačnej gramotnosti;
-	v dejepise je nutné klásť dôraz na kritické myslenie, prepájanie súvislostí, väzby medzi minulosťou a prítomnosťou;
-	to je možné aplikovať do praxe iba v prípade, že bude mať dejepis adekvátne časové, materiálne a odborné podmienky na takýto metodicko-didaktický prístup;
-	je vhodné zapracovať na didaktickej príprave budúcich učiteľov dejepisu a predĺžiť povinnú pedagogickú prax;
-	dejepis má byť vyučovaný s pestrým zapojením mezipredmetových vzťahov, predovšetkým v prepojení s občianskou náukou, geografiou, etickou výchovou a multikultúrnou výchovou;
-	ako najvhodnejšie (efektívne) vyučovacie metódy pre predmet dejepis sa ukazujú byť oral history (ústne svedectvá svedkov historických udalostí), dejiny každodennosti (rozvoj empatie, vcítenie sa do bežného života predkov – ich radostí i starostí), diskusia (beseda) a if history (uvažovanie v zmysle, čo ak by sa niečo stalo inak, aké následky by to malo).
   
V nadväznosti na vzostup radikalizmu/extrémizmu v Európe sa treba hlbšie venovať historickému vývoju a opodstatnenosti demokracie ako základu pre pokojné spolunažívanie, pričom sa treba dokola pýtať žiakov: Čo všetko by sme stratili s krachom demokracie? Čoho by sme sa museli vzdať? Získali by sme niečo? Tieto otázky treba klásť vo všetkých štátoch. Národné špecifiká sú síce značné, ale každý racionálne zmýšľajúci človek by si mal uvedomiť výhody demokratického spoločenského zriadenia. 

Treba pokračovať v porovnávaní úrovne a obsahov vzdelávania v predmete dejepis v krajinách Európy, pričom dôraz by sa mal klásť na postupné odstránenie rôznorodosti pohľadov na históriu národnú i svetovú, čo je však ťažká úloha ak si uvedomíme, že každý národ má svoju mentalitu, svoje historické skúsenosti. Pomôcť by mohli audiovizuálne pomôcky, ktoré by boli jednotné pre všetky krajiny a prezentovali históriu s dôrazom na smerovanie k humanite, vzájomnému pochopeniu a rešpektu.	
Prehľad prinesenej dokumentácie a miesto jej uloženia

Stručná publikácia s názvom: Rada Európy, medzivládny projekt - Zdieľaná história pre Európu bez deliacich čiar (hraníc). Je uložená v Štátnom pedagogickom ústave v kancelárii vedúceho oddelenia humanitných predmetov.

Podrobnejšia výsledná publikácia vychádzajúca zo zhrnutých poznatkov troch regionálnych seminárov bude dostupná po jej dokončení v priebehu najbližších mesiacov. Najprv treba dať dokopy všetky podklady, všetky získané poznatky od účastníkov konferencii, a potom príde Rada Európy s konkrétnymi materiálmi, ktoré by sa mali implementovať v kurikulách jednotlivých štátov. V tomto prípade sa to bude týkať hlavne zmien vo vzdelávacích štandardoch dejepisu. 

Využiteľná je publikácia The BIG SIX, zaoberajúca sa konceptmi historického myslenia.  
 	
Správy sú dostupné 
 	
Spôsob zverejnenia výsledkov ZPC	
Správa zo ZPC bola zaslaná 	
	
Súhlasím so zverejnením správy na internete.	
Správu vypracoval: Mgr. Marek Bubeník	
Dátum: 11.7.2017	
Správu schválil: