Dieťa s viacnásobným postihnutím  v náhradnej rodinnej starostlivosti
PhDr. Ľubica Kročanová , Výskumný ústav detskej psychológie a patopsychológie, Bratislava

Motto:
„Dieťa považuje za svojho rodiča toho, kto sa o neho skutočne stará. Pre dieťa sa Vy stanete rodičmi tak rýchlo, ako rýchlo sa ono stane skutočne Vaším dieťaťom“ (Roháček)

Dobre fungujúca rodina je jednoznačne optimálnym prostredím pre priaznivý vývin  dieťaťa.              Prečo má rodina pre dieťa jedinečné postavenie? 
•	Iba ona stojí na začiatku života každého z nás, a tým má možnosť ovplyvňovať vývoj dieťaťa v jeho najcitlivejších fázach,
•	najprirodzenejším spôsobom a najlepšie môže uspokojovať základné psychické potreby dieťaťa,
•	je modelom medziľudských vzťahov, ktoré si dieťa ponesie ďalej do života  a podľa toho bude posudzovať všetky ďalšie vzťahy, do ktorých vstúpi. 
Predpoklady vzniku  náhradnej rodiny
Ak biologická  rodina  funguje patologicky a rodičia sa nemôžu, nechcú alebo nedokážu o svoje dieťa postarať, čím zanedbávajú  rodičovské povinnosti, je odôvodnené uvažovať o náhradnej rodinnej starostlivosti (Zákon č. 35/2005) s dôrazom  na to, čo si vyžaduje záujem dieťaťa. 
Špecifiká náhradnej rodiny – nemá biologický základ, je umelo vytvorená na základe sociálneho vzťahu, vzniká po súdnom rozhodnutí o odobratí dieťaťa z rodiny  a zverení do náhradnej rodinnej starostlivosti (ďalej len NRS), je postavená na tzv. psychologickom rodičovstve, rodičom a dieťaťu chýba spoločne prežitá minulosť.
Typické charakteristiky  dieťaťa prichádzajúceho do náhradnej rodiny
•	 Znížená fyzická a psychická odolnosť
•	 Zaostávanie a nerovnomernosť psychomotorického vývinu
•	 Problematické sociálne prejavy v správaní
•	 Narušené emocionálne väzby (porucha attachmentu), chýbanie pozitívnych    
                              emócií
•	 Oslabená identita, negatívny sebaobraz a sebaprežívanie 
•	Psychická deprivácia, traumatické zážitky z minulosti 
Najčastejšie otázky dieťaťa po príchode do náhradnej rodiny:
•	Prečo som tu?
•	 Kto sú ľudia, ktorí sa o mňa starajú?
•	 Aký majú ku mne vzťah?
•	 Čo znamenajú pre mňa?
•	 Nechajú si ma ? Ako dlho ?
Akí sú náhradní rodičia? Čo je pre nich typické?
Byť náhradným rodičom je „level“ iba pre neveľký počet  jednotlivcov. Obvykle majú :
•	 pozitívny vzťah a častý kontakt s deťmi
•	 prehľad v problematike  NRS
•	 silnú orientáciu na rodinu, nižšie profesionálne ambície
•	 sociálnu zdatnosť, komunikatívnosť, tolerantnosť, prirodzenosť, aktívny prístup k životu,  psychickú odolnosť
•	  menej individualistické zameranie, preferujú vytváranie sociálnych vzťahov
•	 na zreteli záujem dieťaťa v zmysle „dajte nám dieťa, ktoré potrebuje  pomoc“ .
Podpora a pomoc náhradnej rodine (NR)  je často málo prehľadná a zrozumiteľná
•	 Sprevádzanie  NR je službou odborníkov na podporu NRS,
•	 Realizuje sa individuálne v prirodzenom prostredí s celou rodinou formou terénnej práce,
•	 Uskutočňuje sa aj skupinovo (napr. zapájaním skúsených náhradných rodičov do prípravy  NR),
•	 Využíva sa kombinácia informatívnych, diagnostických, poradenských a zážitkových metód, 
•	 Profesionálna podpora  prichádza cez osoby (lekár, psychológ, pedagóg, kurátor, atď.),aj cez Inštitúcie (MPSVaR) a neziskové organizácie ( OZ Návrat, Úsmev ako dar, a i.).
Náhradná rodina   s dieťaťom s postihnutím 
•	Zdravotné postihnutie vedie k narušeniu štandardného vývinu dieťaťa, je výrazným emocionálnym stresorom  pre dieťa, rodine  prináša biologickú, aj sociálnu záťaž a úzko súvisí s kvalitou rodinného života ,
•	 Deti s postihnutím prichádzajúce do náhradnej rodiny sú poznačené rôznou  mierou psychickej deprivácie, 
•	 Blízkosť rodiny má pre nich ešte väčší význam ako pre intaktné dieťa,
•	 Náhradní rodičia sa stávajú dôležitými osobami, ktorí im pomáhajú riešiť mnoho emočne náročných situácií,
•	 Potrebujú niekoho, ku komu budú patriť a kto ich bude pozitívne sprevádzať, ľahšie  sa budú vyrovnávať so svojím znevýhodnením,
•	 Život dieťaťa s postihnutím je sprevádzaný častými návštevami odborných lekárov, poskytovaním terapií či hospitalizácií,  pridružujú sa  psychické problémy a ťažkosti v školskom prostredí.  Rodina sa musí kontaktovať s viacerými odborníkmi z lekárskeho, sociálneho, aj školského prostredia,
•	 Obvyklým  javom  býva, že u dieťaťa, ktorému bolo diagnostikované  viacnásobné vývinové zaostávanie,  už po niekoľkotýždňovom pobyte v náhradnej rodine dochádza k pozitívnym zmenám v oblasti motoriky, v rečovom a emocionálnom vývine, v sociálnom správaní, a pod.  
Motivácia rodičov k náhradnému rodičovstvu  u dieťaťa s postihnutím  
•	 väčšinou ide o spontánne rozhodnutie náhradných rodičov, ktoré nebolo vopred plánované, iniciátorkami nápadu prijať hendikepované dieťa do náhradnej rodinnej starostlivosti bývajú obvykle ženy, ale rodičia považujú za dôležité, že sa nakoniec rozhodli spoločne, 
•	náhradní  rodičia uvažujú skôr o telesnom ako mentálnom či viacnásobnom  hendikepe, ktoré považujú za lepšie  zvládnuteľné, a tiež o ľahšom stupni postihnutia, najmä z dôvodu nedostatku skúseností s takýmto fenoménom, 
•	 pri zvládaní starostlivosti o postihnuté dieťa, sa náhradní rodičia  vyjadrili, že za dôležitú považujú trpezlivosť a schopnosť tešiť sa aj z malých pokrokov dieťaťa. Väčšina z nich  pristupuje k svojej novej životnej situácii ako k výzve, ktorá im prináša uspokojenie a obohatenie, 
•	 po prijatí dieťaťa s postihnutím bolo pre rodičov jednou z významných otázok rozdelenie rodičovského času a pozornosti medzi prijaté hendikepované a biologické zdravé deti, 
•	 náhradní rodičia si často vysvetľujú negatívne prejavy dieťaťa ako dôsledok psychickej deprivácie a zároveň registrujú, že deti vďaka náhradnej rodinnej starostlivosti urobili evidentné vývinové  pokroky, čo im prináša obrovské zadosťučinenie, 
•	pri zvládaní starostlivosti o dieťa s postihnutím je u náhradných rodičov užitočnejšie zameriavať sa na to, čo je pozitívne než sa trápiť tým, čo nie je dobré. Niektorým rodičom výrazne pomáha podpora od odborníkov a kontakty s nimi, ale aj s rodičmi, ktorí majú podobné skúsenosti  (s použitím výskumov P. Sapákovej ).