Poruchy správania v školskom prostredí. Námety na výučbu slovenského jazyka a matematiky u detí s ADHD 
Mgr. Bibiana Filípková, Výskumný ústav detskej psychológie a patopsychológie

V skratke o ADHD
Práca s dieťaťom s ADHD si vyžaduje v prípade ľudí, ktorí s ním prichádzajú pravidelne do úzkeho kontaktu odhodlanie a veľkú dávku trpezlivosti, či už sa jedná o rodinu dieťaťa, alebo jeho pedagógov. Pre ľudí pracujúcich s takýmto dieťaťom je taktiež dôležité si uvedomiť príčiny vzniku ADHD. Jedná sa o primárnu biologickú dysfunkciu centrálneho nervového systému. Nejde teda o lenivosť a neposlušnosť dieťaťa a uvedomenie si práve tohto faktu často pôsobí pri práci s deťmi motivujúco. Každý kvalitný výkon, ako aj minimálny posun vpred u dieťaťa vie znásobiť radosť na strane ľudí, ktorí sa mu venujú. ADHD je skratka, ktorá v anglickom jazyku doslova znamená „attention deficit hyperactivity disorder“, čiže v preklade „porucha pozornosti s hyperaktivitou“, či „hyperkinetická porucha“. Symptómy hyperkinetickej poruchy sa prejavujú v bežných životných situáciách, ktoré si vyžadujú predovšetkým udržanie pozornosti a sebakontrolu. Jedným z charakteristických prejavov správania detí s ADHD je impulzivita, nasleduje znížená schopnosť dlhodobejšej koncentrácie pozornosti,  nadmerná alebo vývinovo neprimeraná aktivita, nízke sebaovládanie, častokrát neprimerane silné reakcie aj na drobné podnety - agresívne správanie a sociálna nevyzretosť. 
Na hodinách matematiky...
Deti s ADHD mávajú problémy s pochopením a aplikovaním základných matematických operácií. Mýlia si matematické znamienka a ich význam- skrátka im nevenujú dostatočnú pozornosť. Správne zoradenie číslic je pre nich pomerne náročné, počítajú nepresne- sú nepozorné, čo sa často prejavuje aj pri odpisovaní zadaných úloh z tabule či knihy. Oslabená je schopnosť zapamätania a následne vybavenia potrebnej informácie.
 Odporúčania:
•	Pokiaľ to je možné, odporúča sa pracovať s kalkulačkou, počítačom a používať dostupné matematické programy, ktoré umožňujú precvičiť si matematiku zábavnou formou. Výučbu ozvláštnia  aj tabuľky a pokiaľ možno farebné grafy, ktorých obsah deti ľahšie pochopia a skôr si ho zapamätajú.
•	Pri písomných prácach je vhodné nechať dieťaťu dlhší čas na vypracovanie úloh (poprípade aj prestávku), tzv. rýchle písomné previerky vedomostí sa neodporúčajú.
•	Zaujímavé môže byť povzbudiť žiakov k založeniu si tzv. denníka, do ktorého si budú zapisovať dojmy z hodín matematiky (aké úlohy im spôsobovali najväčšie ťažkosti, čo im naopak išlo lepšie - aký typ úloh ich viac bavil, aký spôsob vysvetľovania preberanej látky zo strany pedagóga im vyhovuje najviac a pomáha im učivo skôr pochopiť, aké pomôcky sú skutočne užitočné, ai). Pre pedagóga ide v podstate o formu spätnej väzby zo strany žiaka, vďaka ktorej získa zaručene lepší prehľad.
•	Zvýrazňovanie a vyznačovanie matematických znamienok farebne je taktiež veľmi nápomocné.
•	Ak má pedagóg dostatok času, je vhodnejšie spísať na počítači učivo potrebné k osvojeniu, poprípade namiesto diktovania učebnej látky žiakom konkrétne strany skopírovať. 
•	Počas vysvetľovania učebnej látky je vhodné používať spätný projektor, poprípade farebné fixky. 
•	 Ak pedagóg vidí, že si žiak nestíha zaznamenávať jednotlivé úlohy, môže mu ich počet zredukovať. Určite sa lepšie pozerá na nižší počet prehľadne spísaných a správne vypracovaných úloh, ako väčšie množstvo ťažko čitateľných a povrchne vyriešených úloh.   

Na hodinách slovenského jazyka a literatúry...
Deti s hyperkinetickou poruchou majú pri osvojovaní školského učiva častokrát problémy so sústredením sa na samotný obsah textu. Koncentrácia pozornosti je pomerne slabá (vizuálne sústredenie sa na písmo), a to predovšetkým v prípade, ak obsah textu nie je pre dieťa pútavý, alebo ak je náročný na pochopenie. Deti sa často strácajú v texte, mávajú problém ho plynule odsledovať a skôr im vyhovuje polohlasné čítanie- počutie vlastného hlasu (sluchový vnem), nakoľko pri tichom čítaní je pre nich problematické porozumieť samotnému významu textu. Písomný prejav takýchto detí je väčšinou nezrelý, neupravený, text ťažšie čitateľný. Problémy sa vyskytujú pri vpisovaní písmen priamo do riadkov- z ktorých často vybočujú, ako aj pri opisovaní textu z tabule či knihy. Odporúčania:
•	Na vyučovacích hodinách sa osvedčuje používanie vizuálnych a audiovizuálnych pomôcok (spätný projektor, počítačové prezentácie, premietanie filmov, hudobný sprievod).
•	Pre lepšie zapamätanie prečítaného textu môže byť pre deti zaujímavé jeho grafické spracovanie- napr. v literatúre stručný priebeh prečítaného príbehu, zápletka, spôsob vyriešenia konfliktu, nákres hlavného hrdinu a vedľajších postáv, ai.
•	Výber najzaujímavejších scén- častí príbehu, z pohľadu každého dieťaťa a ich grafické znázornenie (následne je tu i možnosť záverečného zhodnotenia preferencií všetkých detí v triede).
•	Nákres predpokladaného záveru príbehu. Deti zastavíme približne v polovici čítaného príbehu a dáme im za úlohu odhadnúť na základe doterajších dostupných informácií nasledujúci dej a nakresliť záverečnú scénu podľa ich predstáv. Poprípade sa môžu zamyslieť nad napísaním iného konca príbehu podľa vlastných predstáv, alebo vytvoriť vlastné pokračovanie knihy a stručne popísať jeho obsah. 
•	Po prečítaní odporučenej knižky môžu deti individuálne alebo skupinovo (max. 5 detí) ku nej vytvoriť reklamný plagát (kresba, kresba + písmo, koláž), poprípade nový obal knihy s vlastným motívom.
•	Po prečítaní konkrétneho textového odseku dostanú deti za úlohu individuálne alebo skupinovo (max. 5 detí) vyhľadať základné umelecké jazykové prostriedky (personifikácia, prirovnanie, metafora, ai).
•	Pri čítaní textu je zo strany pedagóga vhodné úvod textu nahlas predčítať (deti text sledujú spolu s ním), neskôr postupne vyvolávať jednotlivé deti a vyzývať ich k opätovnému prečítaniu už prejdených pasáží. Ak deti odmietajú čítať pred celou triedou, môžu sa rozdeliť do skupiniek (dve až štyri deti) a čítať si medzi sebou navzájom.
•	Deti môžu dostať za úlohu vyhľadávať v texte určité informácie, ktoré im zadáva pedagóg a po ich nájdení ich nahlas prečítať. Taktiež môžu súťažiť o prvenstvo v rýchlosti hľadania (ten najšikovnejší sa prihlási).
•	Pri čítaní deťom môže pomôcť aj zakrývanie si textu hárkom papiera, aby ich zvyšok testu nerozptyľoval a aby sa tak vedeli sústrediť len na vetu, ktorú práve čítajú. Inou vhodnou alternatívou je vyrobenie si kartičky z hrubšieho papiera, do ktorej si žiaci horizontálne vystrihnú okienko, ktoré im umožní sledovať iba čítanú vetu.
•	Pri písaní môže byť pre deti nápomocné používanie počítača. Týka sa to hlavne detí, ktoré mávajú problémy s úpravou textu a píšu nečitateľne. Okrem toho, že sa naučia základy práce s textovými dokumentmi – ľahšie sa orientujú v prehľadnom texte a rýchlejšie nájdu chyby.
•	Pri diktáte sa odporúča diktovať pomaly, hlásky vyslovovať zreteľne, poprípade diktát skrátiť, ak by bol príliš dlhý. Vhodné je po skončení diktátu nechať deťom čas na jeho kontrolu, alebo v prípade potreby čas na dopísanie textu, ktorý v priebehu diktovania nestihli zaznamenať.  
•	Pedagóg by nemal zabúdať na neustále pripomínanie žiakom, aby si v texte po sebe pravidelne kontrolovali chyby a dohliadali na správne písanie veľkých písmen a interpunkčných znamienok.
•	Precvičovanie písania veľkých písmen a interpunkčných znamienok je možné uskutočniť aj pomocou tzv. doplňovačky, kedy pedagóg napíše na tabuľu úryvok textu s tým, že veľké písmená a interpunkciu vynechá. Úlohou detí je vynechané miesta správne farebne doplniť.