PRIPRAVENOSŤ DETÍ NA VZDELÁVANIE
PhDr. Eva Farkašová, CSc., Výskumný ústav detskej psychológie a patopsychológie

Predškolské obdobie sa považuje za veľmi významné v živote dieťaťa, pretože tu sa začínajú úspechy alebo neúspechy, radosti alebo ťažkosti v dlhoročnom edukačnom procese. Tieto majú vplyv na budúci postup, smerovanie záujmov, rozvíjanie potenciálu v oblasti osobnostnej, emocionálnej, sociálnej a v neposlednom rade poznávacej. Zisťovanie úrovne vývinu v intelektových i mimointelektových (sociálnych, emocionálnych, osobnostných) faktoroch pred začiatkom povinnej školskej dochádzky sa už mnoho rokov praktizuje prostredníctvom centier pedagogicko-psychologického poradenstva a prevencie (CPPPaP). 
Základným cieľom je stanovenie aktuálneho stavu spolu s odhadom budúceho vývinu v školských podmienkach. Ďalším dôležitým cieľom je tiež identifikovanie prípadných ťažkostí detí, ktoré je vhodné a možné korigovať a/alebo ktoré bude potrebné zohľadňovať v edukačnom procese, resp. určenie optimálnych edukačných postupov pre deti so špecifickými výchovno-vzdelávacími potrebami (deti s nadaním, sociálne znevýhodnené, zdravotne postihnuté a pod.). Získané výsledky sa označujú ako dosiahnutá úroveň či stupeň školskej zrelosti, školskej pripravenosti alebo školskej spôsobilosti. Doposiaľ existuje istá nejednotnosť pri vymedzení obsahu týchto troch pojmov a niekedy sa používajú alternatívne. V našom prístupe sa prikláňame k pojmu školská pripravenosť, nakoľko predstavuje vonkajší odraz vnútorných faktorov, z ktorých nie všetky možno identifikovať psychologickými metodikami; okrem toho mnohé z nich sa nedajú priamo ovplyvniť (napr. dozrievanie nervových spojov ako predpoklad zrakového rozlišovania tvarov, čo je nevyhnutné pre čítanie). 
Požiadavky na školskú pripravenosť sú rozdielne v čase aj priestore – líšia sa v rôznych obdobiach spoločenského vývoja ako aj v jednotlivých krajinách. Na toto majú popri inom vplyv napríklad socio-kultúrne faktory (ako je spôsob výchovy a podpora rozvíjania určitých návykov, zručností atď.), charakteristiky jazyka danej krajiny (ako je vzťah medzi ústnou formou a jej zápisom v písomnej podobe) a mnohé ďalšie. Spoločenské predstavy či potreby reflektuje aj školský systém danej krajiny (formy a obsah vzdelávania, používané didaktické metódy, štandardy – cieľové poznatky, očakávania spoločnosti), vo vzťahu ku ktorému sa pripravenosť posudzuje.
Testovanie školskej pripravenosti sa zakladá na predpoklade, že existuje súbor schopností, ktorými by dieťa vstupujúce do školy malo disponovať, ak má zvládnuť nároky bežnej školy. Tieto sa premietajú i do úloh v zostavovaných psychologických metodikách. 
Testy školskej pripravenosti, ktoré sa používajú v CPPPaP, sa orientujú na zisťovanie vývinovej úrovne jednotlivých psychických funkcií (pozornosť, krátkodobá pamäť, niektoré kategórie myslenia – analogické, logické, kritické uvažovanie a i.), základ však tvorí školské trívium: zrakové a sluchové rozlišovanie (potrebné pre čítanie a písanie), grafomotorika (potrebná pre písanie) a matematické predstavy – niektoré pojmy a praktické využívanie počtových úkonov (potrebné pre počítanie).
V tejto súvislosti môžu byť pre nás informatívne odpovede na otázky, aké sú v posledných rokoch vývojové trendy v školskej pripravenosti; ako v tomto smere napomáhajú materské školy; čo je v tejto oblasti pozitívne, čo by bolo vhodné upraviť.

Vzhľadom na mnohoročnú spoluprácu s niektorými základnými školami z rôznych lokalít Slovenska, máme možnosť posudzovať výsledky detí aj z dlhšieho časového hľadiska. Sledujeme, ako a či sa vôbec rokmi menia testové výkony. Pozornosť preto zameriame na tri roky, pričom do výberu sme v každom roku zaradili tri školy: v roku 2007 sme spracovali výsledky 134 detí; v roku 2008 výsledky 138 detí a v roku 2009 výsledky 159 detí. 
Získané údaje uvádzame prehľadne v grafoch 1-5. Horizontálna os (x) predstavuje výsledky za jednotlivé roky; hodnoty na vertikálnej osi (y) znamenajú percentá úspešnosti pri riešení daných úloh.

Graf 1							Graf 2
			
Graf 3							Graf 4

Graf 5

Pri detailnejšom pohľade na číselné hodnoty v grafoch (os y) vidno, že výkony v jednotlivých rokoch sa väčšinou medzi sebou výraznejšie nelíšia (rozdiely nedosiahli štatistickú významnosť): 
1.	Tendencia k poklesu úspešnosti sa najviac prejavila v grafomotorike (napodobnenie tvarov vychádzajúcich zo základných línií písaného písma).
•	Rozvíjanie jemnej motoriky ruky, zrakovo-motorickej koordinácie, správne držanie ceruzky a manipulácia s ňou sa dostali do úzadia v súčasných aktivitách predškolskej prípravy v materských školách. Napriek tomu, že trendom je upúšťanie od zdôrazňovania písaného písma, cvičenia jemnej motoriky ruky majú globálnejší význam pre nácvik zručnosti a zlepšenie koordinácie drobných pohybov (prsty, zápästie, ale i predlaktie), čo je potrebné aj pri iných činnostiach, nielen pri písaní. Odporúčame preto rozvíjať grafomotorické zručnosti prostredníctvom cielených postupov a cvičení, ktoré budú napomáhať pri osvojovaní si primeraných návykov. Tieto cvičenia poslúžia ako predpríprava k písaniu a kresleniu, ale aj k celkovej manipulačnej zručnosti.
2.	Ďalšie dve oblasti (grafy 2 a 3) merajú pripravenosť na čítanie a sledovanie reči a porozumenie hovorenému slovu. Súvisia s predpokladanou pripravenosťou na prácu v škole a majú rastúci trend.
•	Pri bližšom pohľade si však všímame, že úloha, v ktorej sa vyžaduje koncentrácia pozornosti na súvislé rozprávanie (graf 3, os y), má v rokoch 2007 a 2008 veľmi nízke percento úspešných riešení – deti sa nedokázali sústrediť na samotný verbálny prejav bez podporných podnetov (vizuálnych, manipulačných). Predpokladáme, že táto skutočnosť môže súvisieť s aktuálnym spôsobom života, keď sa zdôrazňuje multisenzorové prezentovanie učebnej látky v škole (vidieť-počuť-zažiť). Odporúčame podporovať schopnosť počúvať s porozumením (napr. čítanie rozprávok s následným rozhovorom a/alebo kreslením týkajúcim sa obsahu prečítaného), pretože sledovanie a chápanie informácií, podnetov, pokynov prijímaných sluchom zohráva v edukačnom procese i pri bežných činnostiach dôležitú úlohu.  
3.	Úroveň vývinu, kde sa premieta aj vekové hľadisko (vývin psychických funkcií, nadobúdanie skúseností, grafy 4 a 5), má pri medziročnom porovnaní vyrovnaný charakter, ak nárast v jednom roku budeme považovať za náhodný v danej skupine detí. 
•	Kritériá na hodnotenie kresby ľudskej postavy boli v priemere splnené iba na necelých 50%. Je to úloha, v ktorej sa premietajú aj grafomotorické schopnosti, preto ich zámerné rozvíjanie môže čiastočne prispieť k zlepšeniu kresebného prejavu, ako už bolo uvedené vyššie.

Z prezentovaných výsledkov, hoci tu len stručne dokumentovaných, vyplýva, že je potrebné zamyslieť sa nad súčasným obsahom a systémom práce v predškolských ročníkoch materských škôl a pristúpiť k úprave postupov v žiaducom smere, resp. zlepšiť spoluprácu s rodinou, pretože rodičia významne prispievajú k úspešnému procesu prípravy svojho dieťaťa na školu. Množstvo, kvantita podnetov nemusí znamenať kvalitatívny prínos pre dieťa, ale naopak: zahltenie informáciami bez dostatočného porozumenia, pochopenia obsahu prispieva k prejavom povrchného spracovania týchto informácií deťmi, k ťažkostiam sústrediť sa na činnosť a jej dokončenie (roztržitosť, hyperaktivita). Jednou z úloh pre rodičov, ktorým  záleží na priaznivom, optimálnom vývine dieťaťa, je  venovať pozornosť tomu, čo deti sledujú (v televízii a pod.), vysvetľovať videné a počuté (situácie, pojmy a pod.), poskytnúť dostatok zmysluplných a veku primeraných zážitkov a skúseností.