Dyskalkúlia

Mgr. Bibiana Filípková, Výskumný ústav detskej psychológie a patopsychológie

Pedagógovia i školskí psychológovia sa pravidelne stretávajú so žiakmi, ktorí ťažšie rozumejú základným matematickým pojmom- operáciám s číslami, majú problém porozumieť abstraktným súvislostiam a ich priestorová predstavivosť býva tiež obvykle slabá. Často sa stáva, že žiak podáva pomerne vysoký výkon v rôznych školských predmetoch, ale v matematike zaostáva, býva demotivovaný, čo sa následne prejaví i na jeho zhoršenom prospechu. Pre rodičov i pedagógov je dôležité pochopiť, že u žiaka s dyskalkúliou vôbec nemusí byť primárnou príčinou jeho zlyhávania nízky intelekt, ale predovšetkým nedostatok matematických schopností. Dôležitý je správny prístup k takémuto žiakovi, ktorý často vyžaduje dostatok snahy a trpezlivosti. Žiaka motivuje okrem iného i pravidelná pochvala, ktorá dokáže eliminovať a prekonať jeho psychické bariéry voči matematike. V príspevku uvádzame praktické tipy pre pedagógov, ako pracovať s deťmi s touto poruchou učenia. Správny prístup k takémuto žiakovi dokáže zvýšiť motiváciu a pocit spokojnosti na oboch stranách. 
Dyskalkúlia je porucha, ktorá sa odstraňuje pomerne ťažko. Zvládať učivo na hodinách matematiky je pre takýchto žiakov nesmierne náročné. Ak ich snaha neprináša svoje ovocie, môžu byť silno demotivovaní až traumatizovaní. Preto je nesmierne dôležitý citlivý prístup zo strany pedagóga.

Niektoré z problémov, s ktorými sa dyskalkulici pravidelne stretávajú
•	ťažkosti so zapamätaním jednotlivých čísloviek, matematických postupov pri riešení príkladov, ako aj vzorcov, pravidiel a ich následným uplatňovaním pri riešení matematických úloh
•	problémy s pochopením pojmu číslo, ako aj s osvojovaním si čísloviek a ich používaním
•	problémy s riešením slovných úloh- žiak ich spracováva iba schematicky
•	problémy s čítaním čísiel (častokrát v prípadoch, kedy sa v strede čísla nachádza nula) a časté zamieňanie ich poradia pri verbálnom i písomnom prejave 
•	výrazne znížená rýchlosť pri počítaní, problémy s rozlišovaním podobných čísiel, geometrických tvarov a s rysovaním
Ako pracovať so žiakmi s dyskalkúliou na hodinách matematiky?
•	Veľmi dôležitý je individuálny prístup ku žiakovi.
•	Žiaci s dyskalkúliou často siahajú k primitívnejším schémam riešenia matematických úloh, pre ktoré je typické, že nie je potrebné spracovávanej úlohe porozumieť. Medzi typické schematické postupy patrí napríklad počítanie na prstoch, používanie výlučne písomných spôsobov výpočtu, ai. Ak sa žiak dobrovoľne vzdá niektorých konkrétnych, pre neho typických schematických postupov, znamená to, že nadobudol viac sebavedomia a pochopil danú učebnú látku.
•	Žiakovi by malo byť umožnené používať na hodinách matematiky pomôcky (vo vyššom veku kalkulačka, modely geometrických telies, papier na pomocné výpočty, ai.). 
•	Vhodné je, ak pedagóg vysvetľuje učivo názorne (ak to učebná látka dovoľuje) a využíva pri tom rôzne predmety, farebné nákresy, ai.
•	Pedagóg by mal venovať zvýšenú pozornosť práci s textom slovných úloh. Vhodné je text prečítať (prípadne zopakovať ak žiak nestíha), vyhľadať základné, dôležité údaje, uvedomovať si závislosti medzi nimi, ai.
•	Žiak s dyskalkúliou určite ocení opakovanie učiva či konkrétnych, už prebratých príkladov, nakoľko má problém udržať v pamäti postupy riešenia a skrátka rýchlejšie zabúda.
•	 Neodporúča sa hodnotiť žiakov známkou. Vhodnejšie je písomné, prípadne ústne hodnotenie, ktoré by malo zahŕňať zhodnotenie kvalít žiaka, zároveň však upozorniť na jeho nedostatky, bližšie ich špecifikovať a načrtnúť mu spôsob nápravy.
•	Samozrejmosťou by malo byť poskytnutie času navyše v rámci písomného prejavu žiaka, ak je to nutné (napr. cez prestávku).
•	Pri hodnotení písomných prác žiaka je vhodné kontrolovať celý postup riešenia matematických úloh a nezameriavať sa iba na samotný výsledok.
•	Žiak s dyskalkúliou je výraznejšie motivovaný aj v prípade, ak mu pedagóg predloží niekoľko úloh, ktorých riešenie mu nerobí ťažkosti a na ich základe ho naučí postupovať pri riešení ďalších úloh.
•	Pedagógovia by si mali dávať pozor aj na tzv. „neochotu žiaka porozumieť“, prípadne na využívanie rôznych stratégií, ktoré môžu navodzovať zdanlivo sústredenú spoluprácu, aj keď skutočnosť je často iná. Môže sa tiež stať, že žiaci s dyskalkúliou nestoja o prehnaný záujem pedagóga, ktorý sa opakovane uisťuje v tom, či učivu porozumeli. Žiaci môžu klamať telesnými signálmi- napríklad súhlasným prikyvovaním hlavou; nežiadajú o vysvetlenie keď niečomu nerozumejú; svojimi komentármi sa snažia navodiť dojem, že porozumeli. V takýchto prípadoch je vhodné porozprávať sa otvorene so žiakom, prípadne požiadať o pomoc školského psychológa. 
•	Matematika je veda, ktorá stavia na predchádzajúcich znalostiach. Preto je možné pri reedukácii dyskalkúlie vychádzať z toho, čo žiak skutočne zvláda a s úrovňou jeho znalostí je potrebné sa čo najpresnejšie oboznámiť. V prípade pochybností je vhodnejšie sa domnievať, že žiak pochopil menej. Ak totiž preceníme jeho schopnosti, zvolené nápravné prostriedky môžu v takomto prípade strácať svoj zmysel. A naopak, ak žiaka podceníme, reedukácia sa predĺži, ale na druhej strane bude viesť k upevneniu jeho matematických znalostí. 
•	Pri písomnom vypracovávaní úloh by mal byť pedagóg v prítomnosti žiaka a poradiť mu, ak je to nutné, čo žiaka dokáže častokrát pozitívne motivovať.