Správa zo zahraničnej pracovnej cesty 

1. Účastník ZPC:

Titul, meno a priezvisko:   	Mgr. Slavka Lukáčová
Pracovisko:                         	OOPVZ ORP SŠFEÚ, MŠVVaŠ SR, Stromová 1, 813 30 Bratislava
Pracovné zaradenie:         	hlavný štátny radca
Funkcia:			manažér programovania
Znalosť jazykov:                	AJ, FJ

2. Zahraničná pracovná cesta:

Štát:                                     	Poľsko
Mesto:                                 	Gdaňsk  
Vykonaná v dňoch:             	02.07. – 04.07.2012
Prijímajúca organizácia:    	Ministerstvo regionálneho rozvoja, Poľsko
Účel cesty:                   	Účasť na konferencii „Regionálne operačné programy ESF – scenáre pre budúcnosť.
Spôsob financovania:          	Vreckové, pobytové  a stravné hradilo MŠVVaŠ SR. Výdavky sú refundovateľné v rámci technickej pomoci.

3. Rámcový program pobytu:

02.07.2012	10:00		Odchod z Bratislavy
	18:05		Príchod do Gdaňska

03.07.2012	09:00 – 17:00	Účasť na konferencii „Regionálne operačné programy ESF – scenáre pre budúcnosť.

04.07.2012	09:00 – 13:00	Účasť na konferencii „Regionálne operačné programy ESF – scenáre pre budúcnosť.
   	17:15		Odchod z Gdaňska
	21:30		Príchod do Bratislavy

4. Stručný priebeh rokovaní, resp. študijného pobytu:
Regionálne operačné programy ESF – scenáre pre budúcnosť - 3.7.2012
Konferenciu otvoril svojím príhovorom p. Pawel Orlowski, štátny tajomník poľského ministerstva regionálneho rozvoja. Uviedol, že od roku 2007 kedy začala implementácia tohto programového obdobia sa situácia na trhu práce radikálne zmenila a kríza nám priniesla nové  výzvy a ciele. V odpovedi na to bola vytvorená stratégia Európa 2020, ktorá tieto výzvy a ciele definuje, ale je potrebné strategické myslenie. V danom čase prebiehala aj intenzívna debata o úlohe štrukturálnych fondov a Poľsko je príkladom efektívneho využitia fondov (ale so zreteľom na čo najväčšiu efektivitu). Odkedy Komisia publikovala balík návrhov nových nariadení, prebiehajú diskusie k týmto návrhom a cieľom tejto konferencie je prediskutovať aké sú optimálne nástroje na dosiahnutie cieľov EÚ2020. Stratégia predstavila širokú ponuku nových nástrojov, pričom nie všetky musí členský štát nevyhnutne využívať. Kľúčovým faktorom je regionálny aspekt. Treba sa ale zamyslieť nad optimálnym riešením. Hodnotiac skúsenosti rôznych členských štátov vrátane Poľska sa ukazuje, že kľúčovým faktorom je koordinácia na národnej a regionálnej úrovni (dokonca lokálnej). Výzvou je oblasť auditu a kontroly.
Nasledoval Mieczyslaw Struk, predseda pomoranského vojvodstva – podľa jeho názoru manažovanie ESF musí zodpovedať reálnym potrebám na regionálnej a lokálnej úrovni (v ideálnom prípade vrátane angažovania občanov). Osobne víta možnosť multi-fondových operačných programov, ale nevníma pozitívne pravidlo, podľa ktorého musí 1 prioritnej osi byť priradený len 1 z fondov. Podľa neho to predstavuje prekážku v regionalizácii. Z tohto dôvodu vojvodstvá v Poľsku navrhovali multi-fondovosť už na nižšej úrovni (na úrovni opatrení). Zodpovednosť by mala byť prenesená na regionálnu úroveň.
Posledným z úvodných slov bol príhovor Zoltána Kazatsaya z Európskej Komisie. Téma konferencie sa týka partnerstva a viac-úrovňového riadenia. Oba tieto princípy sú obsiahnuté aj v návrhoch nariadení. Skonštatoval že dve tretiny všetkých operačných programov sú regionálneho charakteru (Francúzsko, Španielsko, Nemecko). Voľba, či bude mať členský štát regionálne operačné programy je strategickou otázkou  a voľbou pre každý členský štát. Generálne riaditeľstvo EK pre zamestnanosť neuprednostňuje žiadnu z variant (centrálny OP vs. Regionálny OP). Nastavenie závisí do istej miery aj od inštitucionálneho nastavenia v členskom štáte. Ďalej sa v príhovore zameral na Stratégie EÚ 2020 – ciele, ktoré stanovuje si vyžadujú od členských štátov vysoké nároky a ekonomická kríza ich ešte zvýšila. Z tohto dôvodu je potrebné mať presne zacielené investície do ľudského kapitálu (vzdelávanie, zamestnanosť, sociálna inklúzia). Osobitnou otázkou je výška alokácie ESF z celkovej alokácie kohéznej politiky. V niektorých členských štátoch predstavuje podiel ESF 10-15%. Z tohto dôvodu EK navrhla minimálny podiel ESF vo výške 20%. Rada ale tento návrh odmietla, Európsky Parlament je naopak naklonený tomuto riešeniu. Komisia plánuje naďalej tento podiel presadzovať (aby zabezpečila väčšie investície do ľudí).  
Nasledovala prvá panelová diskusia, kde diskutujúcimi boli Jane McMillan z Walesu, Aurelio Cecilio ako zástupca EK, Alessandra Tomai z talianskeho ministerstva práce, Francisco Javier Rodriguez Seijo zo španielskeho ministerstva financií, Georg Moser z bavorského ministerstva práce a Pawel Chorazy ako moderátor diskusie. Prvou otázkou do diskusie bolo, aké sú faktory, ktoré určujú, či kompetencie budú priradené na centrálnej alebo na regionálnej úrovni? S otázkou sa obrátil na Aurelia Cecilia. Podľa neho je výber charakteru OP (centrálne riadený vs. regionálny) závislý od inštitucionálneho nastavenia v krajine. Neexistuje riešenie, ktoré by vyhovovalo všetkým, resp. bolo by použiteľné pre všetkých. Pri rozhodovaní sa treba pozrieť aj na to, čo riadenie fondov obnáša – nie je to len o „moci“ a peniazoch, ale aj a najmä o zodpovednosti a administratívnej zaťaženosti. Podľa jeho osobného názoru by ESF mal podporovať národné programy reforiem. To, že sa oproti predchádzajúcemu programovému obdobiu znížil počet operačných programov vníma pozitívne. V každom prípade si pri rozhodovaní musí členský štát najprv stanoviť čo chce podporiť a ako. Nasledovala otázku pre Alessandru Tomai, keďže Taliansko je členský štát s najvyšším počtom operačných programov, prečo  si vybrali takúto štruktúru a čo sa ukázalo ako prínosné a čo naopak ako prekážka? A. Tomai uviedla, že v Taliansku majú 24 operačných programov, pričom 80% zdrojov je „v rukách“ regiónov. Národná úroveň má za úlohu poskytovať určitú mieru štandardizácie. Centrálna úroveň a regióny sú v permanentnom dialógu. Upozornila na to, že nie všetky regióny sú na rovnakom stupni rozvoja, to môže byť niekedy prekážkou, resp. komplikáciou. Posunutie riadenia na regionálnu úroveň je zároveň zvýšením transparentnosti voči občanom. Pre Taliansko sa model regionálnych OP ukázal ako optimálny. Následne sa moderátor obrátil na J. McMillan z Walesu tiež s otázkou ich skúsenosti s regionálnym OP. Wales implementuje 2 programy z ESF, ktoré sú manažované centrálne velšskou vládou. Úroveň kontrahovania je 95%, takže programy sú veľmi úspešné. Okrem nich majú 2 programy z EFRR, všetky programy boli pripravované v tesnej spolupráci so sociálnymi partnermi, 3. sektorom a súkromným sektorom.  Operačný program je teda dokument, ktorého stratégia bola vypracovaná a odsúhlasená viacerými partnermi.
Skúsenosť Španielska je taká, že tradícia regionálnych programov riadených z centrálnej úrovne je dobre zakorenená. Francisco Seijo sa vyjadroval k OP Galície, ktorý je riadený z Madridu.  Všeobecne Španielsko pozostáva zo 17 autonómnych regiónov, Galícia patrí pod cieľ Konvergencia a v novom období bude tranzitným regiónom. V Španielsku fungujú 2 typy OP: multi-regionálne a regionálne. O alokácii sa rozhoduje na centrálnej úrovni, pričom sa berú do úvahy aj kapacity na úrovni komunít (v zmysle personálnych kapacít). Oblasti akými sú vzdelávanie a zamestnanosť sú decentralizované, ale pod „dohľadom“ centrálnej úrovne.
Zástupca Nemecka G. Moser pri regionálnom aspekte zdôraznil najmä spoluprácu a dôveru medzi úrovňami, takisto deľbu práce. Pripustil, že v niektorých veciach môže dochádzať k prekrývaniu. V rámci diskusie odznela otázka týkajúca sa finančného riadenia a zodpovednosti za platby. Všetci zástupcovia regionálnych vlád potvrdili, že implementácia zahŕňa aj finančné riadenie a preto aj platby sú delegované na regionálnu úroveň. V rámci diskusie sa moderátor obrátil na zástupcu EK a opýtal sa na portugalské usporiadanie nakoľko Portugalsko v období 2000-2006 malo regionálne OP a v tomto programovom období sa vrátilo k centralizovanému nastaveniu. A. Cecilio uviedol, že regionálny model bol viac-menej experimentom, bolo to „umelé“, politické rozhodnutie. Koordinácia na regionálnej úrovni neexistovala, keďže neexistovala ani regionálna vláda, na ktorú mali byť delegované právomoci (neexistovalo adekvátne administratívne nastavenie). Riziko dekomitovania prostriedkov bolo preto oveľa vyššie ako pri centralizovanom modelu. Rovnako poukázal na český model, kde sa pri EFRR operačnom programe takisto politicky rozhodli  pre regionálny model a nestretlo sa to s úspechom. P. Chorazy v závere diskusie zhrnul, že cieľom diskusie bolo predstaviť rôzne modely fungovania, resp. rôznorodosť možností. Na príklade Poľska uviedol, že v rokoch 2004-2006 Poľsko prešlo náročným procesom prípravy ľudských kapacít, čo im umožnilo pripraviť sa na regionalizáciu riadenia ŠF v súčasnom programovom období. 
Druhý panelový blok bol venovaný regionálnym operačným programom v kontexte Stratégie Európa 2020. Diskutujúcimi boli Marjorie Jouen z európskeho Výboru pre regióny, Marcin Nowicki z gdaňského Inštitútu trhovej ekonomiky, Arnold Hemmann z nemeckého ministerstva práce a Luciano Galeti z talianskej agentúry pre zamestnanosť. Moderátorkou bola Manuela Geleng z Európskej komisie. V úvode Marjorie Jouen z Výboru pre regióny poukázala na to, že dôvodom neúspechu Lisabonskej stratégie bolo nedostatočné zapojenie členských štátov. Naproti tomu pre Európu 2020 existuje 150 aktívne zapojených členov (vrátane miest). Takisto diskutujúci z Talianska sa pripojil s názorom, že Stratégia EÚ 2020 je konzistentná s Lisabonskou stratégiou, ale vo väčšej miere sa zameriava na hospodársky rast. Treba brať do úvahy aj 2 znepokojivé trendy: demografickú otázku (starnutie populácie) a technologický pokrok (vďaka globalizácii na trhu práce sa vyžaduje, aby zamestnanci boli viac flexibilní). Naviac je tu hospodárska kríza, ktorá priniesla krátenie pracovných miest. Počas  7-ročného programového obdobia je potrebné sa zamerať na najpálčivejšie problémy, ktorými sú zamestnanosť a prístup k pracovným miestam. Aby sme zaistili tvorbu miest, musíme  pristúpiť ku konkrétnym krokom práve teraz. Je nevyhnutná systémová zmena vo vzdelávaní a najmä v oblasti celoživotného vzdelávania. V tejto oblasti je nevyhnutná partnerská spolupráca. 
V ďalšom kole diskusie sa panelisti zaoberali otázkou prepojenia Stratégie EÚ2020 a finančných nástrojov. Zástupkyňa Výboru pre regióny poukázala na nízke zapojenie miestnych aktérov do Národného programu reforiem. Výbor pre regióny odporúča vytvárať tzv. územné pakty (ako príklad a vzor uviedla územné pakty, ktoré fungujú v oblasti zamestnanosti v Rakúsku, obdobné celky fungujú aj vo Francúzsku v oblasti sociálnej inklúzie, alebo vo Flámsku a Švédsku). Nemali by byť len v úlohe poradného orgánu, ale ako rovnocenný partner.
Poobedný panel bol venovaný praktickým aspektom programovania pre obdobie 2014-2020. Diskusie sa zúčastnili Carlos Tortuero Martin zo španielskeho ministerstva práce, Karina Bedrunka a Joanna Urbanowicz z poľských vojvodstiev, Bruno Calvetta z Kalábrie a Krystyna Gurbiel ako moderátorka. K. Gurbiel v úvode zhodnotila, že ciele EÚ2020 sú nastavené tak, aby podnecovali ku komplementárnemu prístupu a tak zaisťovali synergiu intervencií. Z nových nástrojov predstavených v rámci Stratégie vyzdvihla najmä Community-led local development (CLLD - miestny rozvoj prostredníctvom komunít) ako nástroj vhodný najmä pre lokálnu úroveň. Takisto ITI – Integrated territorial investment (integrované investície v rámci územia), ktorý je zatiaľ v rámci návrhu nariadenia popísaný nedostatočne, ale môže byť prínosný. Ako kľúčovú vyzdvihla koordináciu, orientáciu na výsledky a čo najnižšiu administratívnu záťaž. Karina Bedrunka hovorila o plánoch vojvodstva Opolskie na roky 2014-2020. Plánujú regionálny operačný program, ktorý bude kombinovať fondy ESF a EFRR, pričom pri nastavení OP budú vychádzať zo Stratégie rozvoja regiónu do roku 2020 a z Regionálnej inovačnej stratégie do roku 2020. Prierezovým problém je znižovanie populácie, vojvodstvo Opolskie v uplynulom období „stratilo“ najviac obyvateľov. Operačný program sa preto bude zameriavať na materské školy, ďalej na prepojenie vzdelávania s trhom práce a na tzv. striebornú ekonomiku. Periférne oblasti chcú podporovať prostredníctvom nástroja ITI. Vzhľadom na to, že v regióne Opolskie dominujú najmä vidiecke oblasti, využijú aj nástroj CLLD. Bruno Calvetta z Kalábrie hovoril o obavách pri nastavovaní nového obdobia, nevie ako sa regióny popasujú s povinnosťou alokovať 20% na sociálnu inklúziu a so 60% koncentráciou na max. 4 ciele. Takisto upozornil na obdobie, v ktorom sa bude prekrývať ukončovanie súčasného programového obdobia a rozbiehanie nového programového obdobia (môže dôjsť k spomaleniu naštartovania nového obdobia tak, ako tomu bolo aj teraz). Konkrétne kroky, na ktoré sa plánuje sústrediť región Kalábrie sú najmä posilnenie evaluácie a IT systému, takisto plánujú vykonať prieskum týkajúci sa ex-ante podmienok. Ďalej chcú iniciovať proces zavádzania zjednodušených výdavkov. Joanna Urbanovic z regiónu Malopolska hovorila o prípravách regiónu na roky 2014-2020. Už v rokoch 2009 – 2011 prebiehal verejný konzultačný proces, do ktorého bolo zapojených 500 osôb. Bol vypracovaný strategický plán, ktorý hovorí o 10 strategických programoch. Zahŕňa napr. program na prevenciu dedičnej chudoby, plánujú aj program pre postihnuté osoby. Takisto uvažujú o využití nových nástrojov (ITI, CLLD) najmä pre väčšie mestá.

Konferencia „Regionálne operačné programy ESF – scenáre pre budúcnosť“ - 4.7.2012
Druhý deň konferencie začal diskusiou na tému ako merať efektivitu regionálnych operačných programov. Moderátorom bolo Piotr Zuber, ktorý je v rámci poľského ministerstva regionálneho rozvoja zodpovedný za negociácie nového programového obdobia. Diskusie sa zúčastnili Daniel Jansen z Nemecka, Joanna Witkowska z regiónu Pomorskie, Anna Galazka za EK (evaluačná jednotka), Jaroslaw Gorniak z Jagelonskej Univerzity, Krakov a Valeria Ratti z Lombardie. 
Ako prvá si zobrala slovo Anna Galazska z EK, ktorá hovorila o monitorovaní v novom období. Väčšia váha bude kladená na indikátory. Nebudú mať len úlohu predvídať ako sa majú naplniť ciele, ale budú manažérskym nástrojom, ich nedosiahnutie bude mať za následok penalizáciu. Takisto bude väčší dôraz kladený  na hodnotenie a monitorovanie. Má sa zvýšiť aj zapojenie monitorovacieho výboru. Čo sa týka výberu medzi centrálne riadeným OP a regionálnym OP, evaluačná jednotka nevykonala žiadne hodnotenie, ktoré by sa zameriavalo na otázku, či sú regionálne OP efektívnejšie ako centralizované. Všeobecne ale možno z vykonaných hodnotení vyvodiť tieto závery, alebo faktory ovplyvňujúce úspech implementácie:
-	je potrebné jasne stanoviť ciele
-	strategický prístup (OP má prispievať k naplneniu určitej stratégie)
-	koordinácia s inými nástrojmi
-	dosiahnutie kritickej masy (keďže doteraz niektoré opatrenia neboli dostatočne podporované, pristúpilo sa k návrhu tematickej koncentrácie)
-	administratívne kapacity (ako faktor, ktorý ovplyvňuje efektivitu implementácie)
-	partnerstvo a vzájomné učenie sa (treba využívať skúsenosti partnerov na lokálnej úrovni)
Ako ďalší v diskusii vystúpil Daniel Jansen, ktorý hovoril o tom, že EK niekedy vystupuje aj ako prekážka v implementácii. EK napríklad teraz predstavila povinný minimálny set indikátorov – riadiace orgány sa už dlho snažia nájsť správne ukazovatele na meranie intervencií. Z jeho pohľadu chýbajú vedecké metódy v tejto oblasti. Podľa EK „čo sa nedá zmerať, to sa nedá ani dosiahnuť“. EK by mala byť v tomto smere pragmatickejšia. Jaroslaw Gurniak z Jagelonskej Univerzity vo svojom príspevku hovoril o tom, že efektívnosť inovácií v rámci štrukturálnych fondov je veľmi nízka. Podľa jeho názoru je potrebných viac indikátorov, ktoré by sa týkali inovácií. 
Valeria Ratti hovorila o skúsenosti Lombardie v rámci hodnotenia a merania efektivity. V roku 2007 bol identifikovaný problém s odborným vzdelávaním. Rozhodli sa preto orientovať na podporu talentov. Voči jednotlivcom bol využitý aj jednotlivý prístup, mali voľnejší prístup k zdrojom. Lombardia zaviedla nástroj tzv. „osobného rozpočtu“. Tento prístup bol  zohľadnený aj v evaluačnom pláne a neskôr ovplyvnil aj prácu audítorov. Bolo potrebné vytvoriť nové ukazovatele, ktoré by boli formulované na potreby konkrétnej osoby.  V rámci diskusie prebehla debata o automatickej penalizácii, je potrebné mať k tomu politickú debatu, pretože sa nedajú zmerať všetky externé faktory, ktoré ovplyvňujú dosahovanie cieľov. 
Posledná panelová diskusia sa týkala auditu a kontroly. Moderátorom bol Mark Schelfhout z odboru auditu EK. Diskutovali Leszek Zach z Európskeho dvoru audítorov, Urszula Oledzka z poľského orgánu auditu, Jean-Louis Rouquette z francúzskeho orgánu auditu, Mauro Magrini z OA Taliansko a José Antonio Viegas Ribiero z OA Portugalska. M. Schelfhout hovoril najprv o výbere regionálnych alebo centralizovaných OP z pohľadu auditu. Komisia neuprednostňuje žiadny model, rozhodnutie je na členskom štáte, ale pri rozhodovaní je potrebné vziať do úvahy niekoľko faktorov. Treba sa zamyslieť, či pri regionálnych OP budú fungovať aj orgány auditu na úrovni regiónu. V návrhu nariadenia je uvedený aj akreditačný orgán – takisto je potrebné sa zamyslieť, či bude fungovať takýto orgán na regionálnej úrovni. Zvyšuje to byrokratickú záťaž. Otázne je, kto bude koordinovať regionálne OP? Kto bude ustanovený, aby komunikoval s Európskou komisiou? Bude zabezpečený transfer informácií aj smerom dole? Štáty s regionálnymi OP majú aj vyšší počet auditov (pre porovnanie vo Francúzsku sa ich v uplynulom roku uskutočnilo 80, v Poľsku 3). 
M. Magrini z talianskej Umbrie hovoril o skúsenosti tohto regiónu – z dôvodu nedostatku skúseností bolo najprv problematické získať audit súladu. Jednotlivé regióny sa začali stretávať a vymieňať si názory a skúsenosti. Ako príklad dobrej praxe uviedol vytvorenie partnerstva s finančnou políciou, ktorá bola schopná poskytnúť nástroje, ktoré regióny nemali k dispozícii. 
Francúzsky zástupca hovoril o situácii vo Francúzsku, kde v období 2000 – 2006 boli najprv regionálne operačné programy (konkrétne 29 ESF operačných programov, z ktorých 27 bolo orientovaných na regionálne potreby) a v tomto programovom období sa vrátili k centralizovanému modelu (1 OP pokrýva územie FR, absorbuje 95% zdrojov, zvyšné 4 OP sú zamerané na zámorské územia). Takisto počet sprostredkovateľských orgánov je limitovaný. Regionálne OP zožali veľa kritiky z dôvodu nepreukázania dostatočných výsledkov, nesprávneho využitia finančných prostriedkov a z dôvodu výsledkov auditov a kontrol.
José Antonio Viegas Ribiero z orgánu auditu z Portugalska popisoval ich vývoj v tomto smere. Portugalsko sa snažilo znižovať počty operačných programov počas jednotlivých programových období (v súčasnosti sa implementuje 14 OP, z toho 4 ESF OP, jeden je orientovaný na kontinentálne územie Portugalska, 2 sú regionálne OP pre ostrovy Azory a Madeira a 1 OP je pre technickú pomoc). Otázkou ale nie je charakter operačného programu, ale to, či operačný program dosahuje stanovené ciele. Základné problémy z hľadiska auditu boli v ich prípade nasledovné: otázka oprávnenosti (problémy s oprávnenosťou cieľovej skupiny a pod.), problémy so správnym výpočtom (nesprávny výpočet priamych alebo nepriamych nákladov, nárokovanie výdavkov nad stanovený rámec) a problémy s audit trialom (napr. chýbajúce podporné dokumenty k verejnému obstarávaniu). K odstráneniu chýb pomôže dôsledná kontrola riadiaceho orgánu. Odporúča zaviesť kontrolné zoznamy pre jednotlivé problémové oblasti (napr. VO, nepriame výdavky). Rovnako odporučil snažiť sa predvídať možné problémy. Hlavnou výzvou do budúcnosti sú najmä IT monitorovacie systémy. Z novo-navrhovaných zmien v rámci návrhu nariadenia upriamil pozornosť najmä na ročné uzatvárania účtov, kde podľa jeho názoru bude problém s nedostatkom času, ale najmä pre orgány auditu (nie pre riadiace orgány). 
Ursula Oledzka z poľského orgánu auditu hovorila o svojej 10-ročnej skúsenosti s auditom v Poľsku. Zhrnula, že spočiatku boli nariadenia veľmi všeobecné, postupne sú stále konkrétnejšie. Takisto za najväčšiu zmenu a výzvu považuje ročné uzatváranie účtov, takisto najmä z časového hľadiska.
Mark Schelfhout v závere zhrnul hlavné odkazy panelu a tými sú koordinácia, pro-aktívny prístup a čo najväčšie využívanie zjednodušovaní. 

Na záver konferencie sa ujal slova znovu Pawel Orlowski z poľského ministerstva regionálneho rozvoja. Zhodnotil, že úspech OP závisí od spoločnej vízie ohľadom cieľov (dohoda na politickej úrovni). Pri regionalizácii je najdôležitejšia vzájomná dôvera a najmä jasne určená zodpovednosť. Rozdelenie kompetencií (delegovanie na nižšiu úroveň) by malo zohľadňovať aj ľudské kapacity potrebné a dostupné na implementáciu programu. Takisto treba správne pomenovať problémy, čo je jednoduchšie z nižšej úrovne (región), na druhej strane len národná úroveň je schopná poskytnúť systémové riešenia. Synergia medzi týmito dvomi úrovňami je nevyhnutná. Neexistuje ale 1 riešenie pre všetkých. Každý región má svoje špecifiká. Môžeme sa ale navzájom inšpirovať dobrými príkladmi praxe.

5. Odporúčané závery:

Naďalej sa aktívne zúčastňovať obdobných konferencií venovaných príprave nového programového obdobia. Nakoľko SR nemá rozsiahle skúsenosti s implementáciou ŠF, je prínosné mať možnosť diskutovať so “staršími” členskými štátmi a poučiť sa alebo inšpirovať z ich skúseností.

Z:   SŠFEÚ                                                                                           T: priebežne  
                                 
6.   Prehľad prinesenej dokumentácie a miesto jej uloženia

Dokumentácia prinesená zo ZPC je k dispozícii u účastníka ZPC Mgr. Slavky Lukáčovej. 
Správa zo ZPC je zverejnená na internetovej stránke MŠVVaŠ SR a v rámci odboru riadenia programov, oddelenia pre operačný program Vzdelávanie je správa zverejnená v rámci zdieľaného adresára odboru.

7.   Osobitne vyhodnotený očakávaný prínos ZPC

Účasť na konferencii umožnila získať nové informácie, pohľady a vízie ohľadom nastavenia nového programového obdobia. Získané poznatky budú priamo využité pri vytváraní stanovísk rezortu k návrhu nastavenia nového programového obdobia 2014-2020.

8.    Spôsob zverejnenia výsledkov ZPC, prenos získaných informácií

Výsledky ZPC budú prezentované na najbližšej porade oddelenia pre OPV.

Súhlasím so zverejnením správy na internete.

Správu vypracoval: 

Mgr. Slavka Lukáčová 

Dátum: 18.07.2012

So správou súhlasí: 

Mgr. Veronika Paľková, VO OPVZ 

RNDr. Dušan Hudec, R ORP

Správu schválil: 

Ing. Pavel Holík, GR SŠFEÚ